Tänään on tyypillinen joulusää ja kymmenen astetta lämmintä.
Nyt on viimeinen viikko ennen joulua,–
–ja myyntiluvut ovat kasvaneet 50 prosenttia viime vuodesta.
Taloustilanne tuntuu paranevan.
–En löydä pinkkiä hiussolkeani! –En löydä toista kenkääni!
Mitä teit sille eilen koulun jälkeen? Mikset käytä vaihteeksi sinistä?
–Käytin sitä viime viikolla. –Entä pörröinen pinkki?
–Se ei ole siisti. –Hiukses ovat kauniit avoimena.
Sinä vain sanot niin. Käytän otsanauhaa.
Äiti, missä toinen kenkäni on?
Älkää istuko tietokoneella. Ette saa myöhästyä talvilomalta.
Haloo? Hei, rakas.
Lapset? He ovat pieniä enkeleitä, kuten aina.
Äiti puhuu puhelimessa isän kanssa!
Oletko miettinyt sitä, mistä puhuimme?
Lastenhoitajan hankkimisesta.
Täällä on vaikeaa ilman sinua, Carl. Täällä tarvitaan apua.
Miten New Yorkin toimistolla menee?
Ally Leeds. Hei, herra Halligan.
Danny Donner –suklaaidea? Se on hoidossa.
Kuulitko? Danny Donner etsii uutta mainostoimistoa.
Hän haluaa uuden imagon.
Tutkin tilastoja koko yön. Herra Donner tulee pitämään ideastamme.
Justinin ryhmä työstää uusia ideoita tällä hetkellä.
Tämä saisi asiat täysin päälaelleen. Aamupalalle!
Halliganin mainostoimiston palkkaamatta jättäminen olisi tyhmää.
Selvä. Ei. Kaikki on hoidossa. Nähdään sitten.
Niinkö? Etkö sitten tule jouluksi kotiin?
Jonas veti hiussolkeni vessasta alas!
–Ei, vaan hiusharjan. –Toimintahahmosi ovat mennyttä!
Niin... Ymmärrän, Carl.
Se vain... Soita, kun olet miettinyt asiaa.
Odota. Mikä vessanpönttö?
Oletteko nähneet käsilaukkuani?
Minäkin rakastan sinua. Oletko valmis?
Missä reppusi on?
Tule.
–Puhukaa. –Et ole tyytyväinen mainostoimistoon.
Kiitos käyttämästäsi ajasta. Halligan sopii täydellisesti yhtiöllesi.
–Olen kuulolla. –Tässä on kumppanini Ally Leeds.
Halligans ei ole pelkkä mainostoimisto.
Saat käyttöösi tuotteeseesi erikoistuvan työryhmän,–
–ja koulutetut ammattilaiset auttavat uusien ideoiden kanssa kellon ympäri.
He nostavat markkinoiden parhaan suklaamerkin myyntilukuja.
Danny Donner ei myy vain suklaata.
Myyt elämää.
Syntymäpäivä.
Ensimmäisen lapsen syntymä.
Vanhempien 50–vuotishääpäivä.
Ja tietenkin... hääpäiväsi.
Hääpäiväni?
Hääpäiväni? Hääpäiväni?!
–Onko häissä jotain vikaa? –Herra Donner...
Kiitos tarjouksestasi, mutta valintani kohdistuu muualle.
–Hääpäiväni... –Häät voidaan unohtaa.
En kuuntele enää!
–Ehkä hän tarvitsee miettimisaikaa. –Voimmeko puhua?
–En tiennyt hänen erostaan. –Etkö lukenut uutisia?
–Etkö lukenut siitä edes netissä? –Tässä on kiitos kymmenestä vuodesta.
Ehkä olisi pitänyt lukea läksyt paremmin tai tehdä joulujuttu.
Sinä olet luova nero. Saat varmasti toisen työpaikan.
Tässä taloustilanteessa en saa edes vapaaehtoistyötä.
–Et taida ymmärtää tämän vakavuutta. –Ymmärrän toki. En saa joululahjaa.
Hankin jo sinun lahjasi. Päivä kylpylässä.
Jos en saa pian toista työpaikkaa, en voi maksaa asuntolainaa.
Minun on muutettava Ohioon. Tiedätkö kuinka kylmä siellä on?
Kunpa osaisin auttaa sinua.
Palkkaisin sinut itse, mutta palkkaus on tällä hetkellä hidasta.
Eikö serkkusi ole töissä Samantha Rylandilla?
–En usko, että se on hyvä idea. –Pääsisin varmasti haastatteluun.
–Hän on tosi vaativa. –Hän on yksi mainosalan parhaista.
Mitä jos siitä ei tule mitään.
Olen epätoivoinen, Tina. Asuntovelka, Ohio...
Haluan vain haastattelun. En pyydä muuta.
–Selvä, soitan hänelle pian. –Olet paras.
Pääset paremmalle tuulelle Danny Donner–suklaapatukalla.
Petturi.
–Toistetaan kaikki viestit. –Tässä on Thompson perintäosastolta.
Tämä on kolmas huomautukseni.
Vastaa minulle numeroon 800–5...
–Ally? –Onko sinulla hyviä uutisia?
Tony puhui Samanthalle, ja hän haluaa tavata sinut.
–Kiitos! –Suklaata? Danny Donner–suklaata.
Haastattelu on huomenna aamulla klo 9.
–Mistä työstä on kyse? –Hän sanoi olevansa epätoivoinen.
–Kiitos paljon. Pelastit minut. –Sinun vuorosi näyttää. Nähdään.
Suklaata? Älä unohda ostaa Danny Donner–suklaata.
–Ally Leeds. Etsin Samantha Rylandia. –Hän tulee kohta hakemaan sinut.
–Saako olla vadelmajäätelöä? –Ei kiitos, olen allerginen.
–Olen todella pahoillani. –Ei se mitään. Sinulla on...
–Minulla on vakuutus, jos tarvitsee. –Sinulla on leuassa jotain.
Minä voin.
–Justin, Dolan odottaa sinua. –Tulen pian.
Kelpaako? Minun on mentävä.
Tässä on uudet viestit ja hän on Ally Leeds. Kello 9:n tapaamisesi.
Olet ajoissa. Se on hyvä tapa. Samantha Ryland.
–Ally Leeds. –Seuraa minua.
En vastaa puheluihin, ellei Donner soita.
On suuri kunnia tavata sinut viimein.
–Fiora–parfyymikampanja oli loistava. –Se haisi kuin märälle koiralle.
Edwin Land sanoi, että huonoa tuotetta on markkinoitava.
Teit kotiläksysi. Istu vain.
–Onko tuo nukke alkuperäinen? –Kyllä, Ryland nousi sillä korkealle.
Se oli vielä silloin, kun miehet olivat miehiä ja mainokset mainoksia.
Mikä nimesi olikaan? Ally Leeds.
–Tässä on ansioluetteloni. –Suositukset ovat paljon tärkeämpiä.
Tony suositteli sinua.
Mitä mieltä olet henkilökohtaisesta kunnosta?
–Hölkkään viisi kilometriä päivässä. –Entä Shakespeare?
Soitin kurtisaania "Erehdysten komedia" –koulunäytelmässä.
–Entä kotityöt? –Tykkään valmistautumisesta.
–Entä työt lyhyellä varoitusajalla? –Olen todella omistautunut.
–Haluan myös kovaa kuria. –Johdin osastoani muutaman viikon.
Hyvä. Haluan olla rehellinen.
Mieheni on ollut avaamassa New Yorkin toimistoa,–
–kun taas minä olen ollut täällä isänä ja äitinä–
–sekä johtamassa kokonaista mainostoimistoa.
Olen tullut siihen lopputulokseen, että tarvitsen apua.
–Anteeksi. Niin? –Herra Donner on linjalla 1.
Kiitos. Hetkinen.
–Hei, herra Donner. –Susan.
Metsästin äskettäin puhveleita ja tutustuin vuosikatsaukseemme.
25 vuotta sen jälkeen, kun aloitin tämän yhtiön tyhjästä,–
–en ollut tätä ennen tehnyt ollenkaan tappiota.
Tiedätkö mitä tein, Susan? Heitin aseeni maahan, pysäytin tuotannon–
–ja aloin etsiä syyllistä. Tiedätkö, kenet löysin?
–Aiemman mainostoimistosi? –Bingo!
He jakoivat näytteitä luisteluradoilla, Susan!
Haluan jotakin uutta. Kuulin, että te teette ihmeitä, Susan.
Kiitos. Nimeni on itse asiassa Samantha.
Tavattuani Halligansin ääliöt, tarvitsen viihdettä, Susan.
Haluan aloittaa puhtaalta pöydältä jouluaattona.
Ystävänpäivä lähestyy, ja silloin myymme eniten suklaata.
Emme voi haaskata hetkeäkään. Ymmärrätkö, Susan? Hoida homma.
Kiitos, herra. Ryland–toimisto on...
Herra...?
Kokoa ryhmä ja järjestä hätäkokous viiden minuutin päästä.
Anteeksi. Tämä on todella suuri tilaisuus meille.
Maanantaista perjantaihin, klo 8–18. Joskus klo 19.
Viikonloput ovat tietenkin ylityötä.
–Dollaria? –Mitä sanot?
–Koska voin aloittaa? –Hienoa.
Sinusta tulee loistava lastenhoitaja.
–Lastenhoitaja? –En voinut tietää, Ally.
–Olen mainosjohtaja, Tina. –Mutta siitä saa hyvää palkkaa.
–En tiedä mitään lastenhoidosta. –Se on kuin lastenvahtimista.
–En tiedä tästä. –Sinulla ei ole valinnanvaraa.
Ehkä siellä aukeaa parempikin paikka.
Neiti Leeds. Peremmälle.
Lapset!
Tulkaa tapaamaan uutta lastenhoitajaanne.
–Tässä on neiti Leeds. –Ilo on minun.
Sinä olet varmaan Jackie. Olet tosi nätti.
–Kiitos, neiti Leeds. –Sano vain Ally.
–Ja tässä on Jonas. –Mukava tavata, neiti Leeds.
–Onpa varma ote, Jonas. –Aivan kuten luonteeni.
Minun on lähdettävä kokoukseen.
Tässä on lasten aikataulut. Älä poikkea niistä.
–Tietenkin. –Mukava saada sinut tänne.
Neiti Leeds... Toimin sääntöjen mukaan. Odotan sinulta samaa.
Kaikki on hyvin, kunhan noudatat sääntöjä.
–Sääntöjä. Selvä on. –Hyvä.
Antakaa pusu, lapset.
Älkää levittäkö pöpöjä. Ilmapusu.
Onnea.
–Etkö ole aika vanha lastenvahdiksi. –Olen lastenhoitaja. Siinä on ero.
–Mikä ero niissä on? –Palkka.
Rentoutukaa. Pidetään hauskaa.
–Et taida olla oikea lastenhoitaja. –Tietenkin olen.
Mitä tehdään seuraavaksi? Haarahippaa?
–Mitä haarahippa on? –Et ole tosissasi.
–Ettekö ole leikkineet haarahippaa? –Ei.
Selvä, siirrytään eteenpäin. "Jooga, Shakespeare..."
Pellavapirtelöä aamiaiseksi? Selvä...
Äiti pistää pinnalle proteiinijauhoa. Sitä on takahuoneessa.
Sieltä hän tulee.
Nyt ymmärrän, miten täällä toimitaan.
Olkaa hyvät.
–Syöttekö oikeasti tätä? –Äiti haluaa terveellisen aamupalan.
Entä jotakin, jossa olisi makua tai väriä?
–Räiskäleitä? –Äiti ei salli niitä nykyään.
Kun olimme nuorempia, hän teki niitä joka sunnuntai. Kuten isäkin.
Tuleeko isä kotiin jouluksi?
–Hän on liian kiireinen. –Ei varmasti perheelleen?
Kun olin pieni, olimme joka joulun yhdessä.
Järjestimme suuret juhlat, jonne koko naapurusto tuli.
–Kunpa voisimme vieläkin. –Äiti sanoi, ettei se käy.
Shakespearen lainaus.
Äidin mukaan jambisen pentametrin hallitseva hallitsee kielet hyvin.
Teettekö oikeasti tätä? Onko se kivaa?
–Hauskaa pidetään eläkkeellä. –Siihen on vielä noin 50 vuotta.
Sinun vuoro.
Jalompaa onko hengen kärsiä, kaikk' inhan onnen iskut sekä nuolet.
Vai käydä miekkaan tuskain merta vastaan, lopettain kaikki?
Nuo lihan perinnöt, û se loppu hartaast' ois halattava.
–Kuinka pitkään vielä? –Vielä noin 27 asentoa.
–Kuinka kauan se kestää? –Vain noin tunnin.
Opiskelin maan parhaissa kouluissa ja nyt olen pelkkä lastenvahti.
En tiedä, kuinka kauan kestän tätä.
Pitääkö sinua muistuttaa, että menetät talon jos et maksa lainaa?
Et ymmärrä, kuinka tukahdutettuja nämä lapset ovat.
Hienoa, se on erikoisuutesi. Epätukahduta heidät.
Muista, että olet tekemisissä erään suurimman mainosfirman kanssa.
–Olet oikeassa. –Jooga saattaisi auttaa sinuakin.
–Se saisi sinut rentoutumaan. –Olen mieluummin kireänä.
Tässä on haluamasi kulta. Mitä? Onko sinulla kuvaa Aatamista?
Odota. Eikö tämä ole esitys?
–On. –Sitten se pitäisi esittää.
–Missä kulissit ovat? –Mitä tarkoitat?
Valmiita? Aloitamme klassisella erehtymisellä henkilöllisyydestä.
Syrakusan Dromio erehtyy luulemaan pomoaan hänen kaksoisveljekseen.
Jackie, sinun on saatava tämä kultakolikko Jonasille.
–Se kuulostaa helpolta. –Minun on estettävä se.
Minun on aloitettava tuolta alhaalta. Jonas, pysy täällä.
Tässä ovat miekkanne.
Jackie, seuraa minua.
Valmiina? Käy!
Tässä on haluamasi kulta. Onko sinulla kuva Aatamista?
Mistä kullasta on kyse? Mitä Aatamia tarkoitat?
Aatamia, joka pitää vankilan ovea auki.
Hän joka käyttää vuohennahkaa ja tappoi tuhlarin pojan!
Hänestä tuli paha enkeli, ja hän halusi riistää vapautesi!
–En ymmärrä sinua. –Mikset?
Siinä se. Hän tuli bassoviuluna nahkakotelossa!
Väsyneiden ihmisten mies–
–yhtäkkiä laittoi heidät lepoon.
Hän oli heille kiltti ja antoi heille sopivia vaatteita.
Hän toivoo saavuttavansa merkillään enemmän kuin maurilaisella piikillä!
Täältä tulee kurtisaani!
Tässä on kultakolikko!
Tervetuloa, herra Antipholus. Näytät löytäneen kokeneen kultasepän.
Onko sinulla lupaamasi kettinki?
Meille et pärjää, kurtisaani!
–Siinä Shakespearea kerrakseen. –Tuo oli tosi kivaa.
Shakespeare hoidettu. Seuraavaksi jooga.
Mitä me teemme? Nyt on jooga–aika.
Pitäisikö meidän harrastaa joogaa tällaisena päivänä? Seuratkaa minua.
Äiti ei sallisi tätä.
Valmiina? Seuratkaa minua.
Uudelleen!
Ensimmäinen alas päässyt voittaa.
Mitä jos laulaisimme? "Kulkuset"?
Kulkuset, kulkuset, kilvan helkkäilee.
Talven valkohiutaleet ne...
Voisimmeko puhua hetken?
Menkää sisään, lapset. Peskää kätenne.
En ehtinyt siivota kunnolla Shakespearen jälkeen.
Neiti Leeds, en ymmärrä tätä.
–Pyysin sinua noudattamaan sääntöjä. –Shakespeare oli listalla.
Mutta siihen ei liittynyt taloni tuhoaminen.
Anteeksi äiti, se oli minun ideani. En tee sitä uudelleen.
Enää koskaan.
–Taisimme innostua vähän. –Lievästi sanottuna.
Niin? Selvä.
Minun on palattava toimistolle. Pysy täällä.
Täällä on parasta olla siistiä, kun palaan.
–Kiitos, että olitte puolellani. –Ei se mitään, meillä oli hauskaa.
On aika kertoa tarinoita. Se sopii täydellisesti jouluun.
Mutta se on aika pelottava.
Emmeköhän me pärjää. Olemme kuitekin aikuisia, Jonasia lukuun ottamatta.
Sinä vain käyttäydyt kuin aikuinen.
Oletteko te kuulleet jouluhaamun tarinasta?
Jouluhaamusta? Ei.
Jouluhaamu tulee kerran vuodessa pelottelemaan ilkeitä lapsia,–
–jotka eivät kuunnelleet vanhempiaan, tai lastenhoitajiaan.
Pelokkaat lapset kehittivät laulun pitääkseen haamun poissa.
Se menee näin:
"Hän saapuu aina jouluin,"–
–"ja hänen äänensä on kaikista kauhein."
"Pitkä mies takapihalla"–
–"saa lapset kirkumaan ihot kananlihalla."
"Häntä katsoessa kuivaa suuta, ja hänen silmät ovat kuin tummaa puuta."
Böö!
"Mutta hätää ei ole, jos on kiltti."
"Pitää vain olla kohtelias, iloinen ja kaikille kiltti."
–Tuo ei ollut pelottavaa vaan hassua. –Varoisin sinuna sanojani.
Joulu on vain parin viikon päässä, ja jouluhaamu saattaa tulla kylään.
Vanhemmat keksivät tuon, että lapset käyttäytyisivät hyvin.
Oletko varma?
–Mitä sinä teet, Jonas? –Joululahjalistaa Joulupukille.
–En olisi kovin toiveikas. –Neiti Leeds voi olla oikeassa.
Pyydän Joulupukkia vain tuomaan isän kotiin jouluksi.
–Neiti Leeds ei tiedä mitään. –Minä pidän neiti Leedsistä!
Niin minäkin! Hän muistuttaa minua siitä, millainen äiti oli.
Ehkä hän vie meidät pukin luo. Miten muuten esittäisimme lahjatoivomuksen?
Kuulitko tuon? Onko tuo jouluhaamu?
Älä ole pelkuri. Ei jouluhaamua ole olemassa.
Böö!
–Halpaan menitte! –En minä pelännyt.
–Jonas pelkäsi. –Enkä pelännyt!
–Kaikki pelkäävät joskus. –Vahvat naiset eivät pelkää.
Minun puolestani voi pelätä, jos urheus voittaa pelon.
Mennään hakemaan maitoa ja keksejä.
–Minne me olemme menossa? –Katsokaa tuonne.
–Miksi minä olen täällä? –Joulupukki puhuu kännykkään.
–Joulupukki ei tarvitse kännykkää. –Hän soittaa taikapuheluita.
–Tuo ei ole aito Joulupukki. –Niin, hän on oikeasti Rovaniemellä.
–Miksi Joulupukki tarvitsee auttajia? –Niin!
En tiedä. Mennään tapaamaan häntä.
Selvä, odota.
–Hei. –Hyvää joulua. Mitä haluat jouluksi?
–Tietokoneen. –Se onkin hyvä lahja.
Sinun on oltava kiltti saadaksesi tietokoneen. Hyvää joulua.
Hei vain!
Ei kai sitten. Anteeksi.
–Hei, kulta. Mitä haluat jouluksi? –Pupun.
Sinun on oltava kiltti saadaksesi pupun. Hienoa.
–Hyvää joulua. –Mitkä teidän nimenne ovat?
–Jackie ja Jonas. –Mitä haluatte jouluksi?
–Kerro sinä. –Haluamme isämme kotiin jouluksi.
Isä kotiin jouluksi? Katsotaan, mitä voimme tehdä.
Entä jotain muuta? Ehkäpä lelu?
–Haluaisimme koiranpennun. –Koiranpennun?
Entä jos aloittaisimme pelkillä kirjoilla? No niin...
–Kiitos, joulupukki. –Senkin...
Herranjumala!
Okei...
–Heillä ei ole pellavansiemeniä. –Tai kaurapuuroa.
–Eikä vuohenmaitoa. –Kokeillaan jotakin uutta.
Tarvitsemme pellavaa saadaksemme omega 3:a ja pellavaa.
–Hevoset syövät sitä. Oletko hevonen? –En.
Kuinka vanha olet? Ehkä sinun tulisi syödä 12–vuotiaan tapaan.
–Mitä saa olla? –Räiskäleitä ja kaakaota.
–Ja paljon tomusokeria. –Käy.
Mutta siinä on paljon rasvaa ja sokeria.
–Mutta milloin söit räiskäleitä? –En muista.
Vähästä rasvasta ja sokerista ei ole kenellekään haittaa.
Isoisäni sanoi, että kohtuullisuus on elämässä tärkeintä.
Isäsi soittaa.
–Hei, isä. –Mitä kullannupuilleni kuuluu?
–Mitä te teette? –Syömme neiti Leedsin kanssa.
–Kuka hän on? –Lastenhoitajamme.
Äitinne siis teki sen viimein. Hyvää joulua, neiti Leeds.
Hei, herra Ryland. Älä huoli, he ovat hyvässä hoidossa.
–Tuletko kotiin jouluksi? –Haluaisin, mutten taida ehtiä.
–Tämä on tosi tärkeää firmalle. –Mutta nyt on joulu.
Teen parhaani.
Minun on mentävä. Rakastan teitä paljon. Antakaa äidillenne pusu.
Rakastamme sinua, isä. Hei hei.
Se siitä Joulupukista.
Äitinne toimisto on ihan tässä lähellä.
Emme ole koskaan olleet siellä. Hän ei halua sekoittaa meitä työhönsä.
–Minulla on idea. –Tässä sinulle ja sinulle.
Ja sinulle.
Kiitos. Tämä vasta on aamupalaa. Älkää kertoko äidillenne.
–Hei. –Olisit soittanut. Hän on kiireinen.
–Tiesin, ettei se onnistuisi. –Ei se mitään.
Taidan kuulla hänen tulevan.
Äiti!
Onpa mukava yllätys.
He eivät ole koskaan käyneet täällä ja nyt on joululoma...
Olisi hyvä, jos olisit soittanut tästä etukäteen.
He ajattelevat sinua paljon ja haluavat nähdä, mitä teet työksesi.
Selvä... Lähden sitten kierrokselle tulevien johtajien kanssa.
En vastaa puheluihin. Juo vain kahvia jos haluat, Ally.
Tulkaa.
–Tämä on onnenpäiväni. –Vadelmajätskimies.
–Sano vain Justin Larose. –Ally Leeds, sano vain Ally Leeds.
–Onko sinulla kiire? –Toin vain kyniä ja papereita...
...ja muutaman ehdotuksen.
Ajattelin mennä kahville. Haluatko tulla mukaani?
Nyt? En oikein tiedä...
–Minun on odotettava... –Samanthaa?
Niin...
–Minulla on nyt 20 minuuttia aikaa. –Hienoa.
En ota puheluita vastaan 20 minuuttiin.
–Mitä saa olla? –Kaksi kahvia ja suklaajäätelöä.
–Kelpaa. –Kiitos.
–Mitä teet Samanthalle? –Olen konsultti. Freelance–konsultti.
Pidän huolta kahdesta hänen tärkeimmästä omaisuudestaan.
–En ole nähnyt sinua toimistolla. –Olen Carlin New Yorkin toimistolta.
–Mitä hänelle kuuluu? –Hän yrittää tulla jouluksi tänne.
–Onko sinulla joulusuunnitelmia? –Halusin mennä Ohioon...
...mutta minun on varmaan tehtävä töitä.
Kiitos. Mitä sinä teet jouluna?
Halusin mennä Jerseyyn, mutta aikani menee Donner–sopimukseen.
–Minulla ei ole edes joulukuusta. –Minäkin haluaisin aidon joulupuun...
...mutta minulla on aina aikaa vain tekokuuseen.
Äitini ei salli koskaan aitoa kuusta. Sen havuista tulee paljon sotkua.
–Kuulostaa tutulta. –Nyt haluaisin itse aidon kuusen.
Mutta valitsen aina väärän kuusen. Viime vuonna kuuseni kuivui viikossa.
Ehkä tarvitset apua sen valinnassa.
Huomenna voisimme syödä, valita puun ja... tai valita vain puun.
Samantha ei tykkää suhteista työntekijöiden välillä–
–joten se on pidettävä salassa.
–Sen voin luvata. –Haluatko lisää räiskäleitä?
Sinun lapsesi ovat tosi söpöjä, ja heillä on erinomaiset tavat.
–Kiitos. –Sinulla on lapsia?
Ei. Minulla on suuri perhe ja autan muiden lasten kanssa.
He rakastavat tämän paikan räiskäleitä.
–Sepä mukavaa. –Minun on nyt lähdettävä kokoukseen.
Odota... Nähdäänkö aamulla?
Tavataan sitten, tai ostetaan puu... Tajusit kyllä.
–Millaista puuta etsit? –Hanukkapensasta.
Valitaan pieni, käännetään se ympäri ja trimmataan sitä vähän.
Hieman pyhää, mutta idea on hyvä. Valitaan puu ja leikataan vähän.
–Entä tämä? –Ei, sen on oltava paksumpi.
–Entä tämä? –Liian voimakas.
Havujen tuoksu on mieluisin muistoni.
Minun paras muisto on luistelu. Kävin luistelemassa lammella.
–Niinkö? Niin minäkin. –Oikeasti?
Tässä on puumme.
Pitkä, tumma ja komea. Niin kuin sinä.
Myyty.
Mitä nyt?
Halusin kertoa sinulle päivällisellä, mutten viitsinyt.
Näytät kauniilta tänä iltana.
Kiitos.
Puuni!
Tule. Ostetaan puu huomenna.
–Luisteletko muka joka vuosi? –Nämä luistimet ovat liian kireät.
Niin varmasti. Autan sinut ylös.
–Onpa söpö pari. –Leiki mukana.
Sallikaa minulle hetki–
–antaa teille maistiaisia maailman parhaista suklaista.
Kiitos.
–Kiitos. –Voinko ottaa kuvan tästä hetkestä?
–Mitä sinä teet täällä? –Tuotesijoittelua.
Lähetän kuvan teille sähköpostitse, niin muistatte Danny Donner–suklaan.
Okei.
–Otatko sen kännykälläsi? –Digitaalikamerani akku loppui.
Lähemmäs toisianne. Sanokaa Danny Donner.
Danny Donner!
Täydellistä! Kiitos paljon.
–Hän ei kysynyt sähköpostiosoitetta. –Hän varmaan unohti.
Tämä pieni suklaa estää minua menemästä kotiin jouluksi.
Tiedän, mitä tarkoitat.
–Anteeksi. –Ei se mitään.
Hei, neiti Leeds.
Täällä on Jackie. Äiti haluaa, että tulet tuntia aikaisemmin aamulla.
Pääsen tulemaan klo 11.
Hän haluaa, että käytämme tunnin joogaan, mutta leikimmekö me hippaa?
–Se taitaa onnistua. –Selvä, nähdään.
Pois siitä!
–Kaikki hyvin? –Joo. Mihin jäimmekään?
–Anteeksi. –Vastaa vain.
Haloo? Hei, Samantha.
Kyllä, hoidan juuri sopimusta.
Selvä. Tulen sinne.
Pitää mennä. Donner haluaa päätöksen ennen joulua aikaisessa tapaamisessa.
Ymmärrän, että sinulla on kiireitä. Tehdään tämä uudelleen...
–Sano sinä. –Olit pyytämässä minua taas ulos.
–Kisataan uloskäynnille. –Selvä. Tuo ei ole reilua.
Sinulla ei ole ollut aitoa kuusta sinä aikana, kun olen tuntenut sinut.
–Sinulla ei ollut aikaa sellaiseen. –Olin vain sellaisella tuulella.
Niin varmaan. Taidat olla rakastumassa johtajaan.
Oletko tosissasi?
Hän on kyllä söpö ja hauska.
Kuuntele nyt itseäsi. Olet rakastumassa häneen.
Ehkä. Meillä on tosi kivaa yhdessä.
Henkilökohtaisesti ja ammattimaisesti.
–Tietääkö hän, että hoidat lapsia? –Ei varsinaisesti.
Saatoin kertoa toimivani konsulttina Samanthalle.
–Et voi valehdella hänelle. –Käytännössä olen hänen konsultti.
Käytännössä olet hänen lastenhoitaja. Sinun on kerrottava hänelle siitä.
Kaikki aikanaan. Hän on johtaja, enkä tiedä miten hän suhtautuisi.
Hänen pitäisi pitää sinusta itsestäsi.
–Olet aivan oikeassa. –Aiotko kertoa hänelle?
Se olisi helpompaa, jos saisin työni takaisin, tai jotakin vastaavaa.
Tule sisään, Ally. Tässä on sekkisi.
–Tässä. –Kiitos.
Arvostan kaikkea tekemääsi.
Voin keskittyä työhöni paremmin. Tämä on ollut rankkaa viimeaikoina.
Vuosi on lopuillaan ja yritän saada suurta sopimusta.
–Halusin puhua sinulle siitä. –Mistä?
Haluaisin työskennellä mainontaosastollasi.
–Sovitko sinä siihen työhön? –Sain Cornellissa huippuarvosanat.
Minulla on paljon kokemusta, ja jos annat minulle tilaisuuden...
Ally, en ole koskaan rikkonut yhtä sääntöäni.
En koskaan sotke työelämääni henkilökohtaiseen elämääni.
Olen pahoillani.
Ymmärrän.
Voin antaa neuvon.
Mainosala on raskasta. Et halua tehdä sitä.
Jatka lastenhoitajana oloa. Olet hyvä siinä.
Hienoa.
Sinun on jäätävä ylitöihin perjantaina.
Yrityksellämme on joulujuhlat, jonne pääsevät myös perheenjäsenet.
Se auttaisi, jos voisit viedä lapset sinne. Minulla on silloin kiire.
–Koko henkilöstö tulee sinne. –Koko henkilöstö?
Nähdään aamulla.
–Toistetaan kaikki viestit. –Hei, tässä pankin Gerard Muldooney.
Ilmoitamme, että asuntolainasi...
Hei Ally, Justin täällä.
Olisiko sinulla aamulla aikaa kahville ja keskustelulle?
–Mikä on mielijoulutarinasi? –"Kuusi". Oletko kuullut sitä?
–Metsässä oli hieno pieni kuusi. –Sillä oli mukava paikka.
–Sinäkin? –Isä luki sitä meille jouluaattona.
Se oli ensimmäisiä lukemiani kirjoja. H.C. Andersenin "Kuusi".
En ole tavannut ketään kaltaistasi. En ymmärrä, miten olet niin...
Olet täydellinen.
Justin, minun on kerrottava sinulle jotakin, jonka olen pitänyt salassa.
Olet käyttänyt viehättävyyttäni ja komeata ulkonäköäni minua hyväksesi.
–Vain ulkonäköäsi. –Niin. Odota hetkinen.
–Se on Samantha. Haloo? –Donner on tulossa. Tarvitsen apua.
Tulen heti. Hän haluaa hätäkokouksen.
–Voinko auttaa Donnerin kanssa? –Ellet keksit hyviä ideoita.
–Minulla on ollut muutamia ajatuksia. –Sitä pitää joskus hyödyntää.
–Puhutaanko myöhemmin? –Joo.
–Hei, Samantha. –Sinun on tultava heti, Ally.
Jackie ja Jonas, Ally täällä.
–Haloo? –Justin Larose hakee sieltä kansion.
–Selvä. –Se on makuuhuoneessani.
–Lasersäde! Voi juku! –Paetaan kelkalla! – Donner!
–Justin. –Toivottavasti en häiritse.
–Et yhtään. Mitä asiaa? –Haluaisitko tulla luokseni tänään?
Voimme katsoa joulufilmiä ja syödä joulukarkkeja.
–Kuulostaa kivalta. Nähdään silloin. –Nähdään illalla.
Minun on piilouduttava. Selitän kaiken myöhemmin.
Tiedän, ovi on raskas.
Älä kerro hänelle, että olen täällä.
Selvä.
–Samantha, sitä ei löydy. –On se. Etsi uudelleen.
Etsin jo. Oikealla puolella? Toisella puolella sänkyä?
Katson toiselta puolelta.
Tarkistan.
Odota. Löytyi. Olen matkalla.
–Lähtikö hän? –Joo.
Kerron teille salaisuuden. Olen tapaillut Justinia.
–Ällöä. –Hän on söpö.
Todella söpö. Luvatkaa, ettette kerro äidillenne.
Se on monimutkaista. Minä ja Justin teemme töitä äidillenne...
Se on eturistiriita.
–Luvatkaa, ettette kerro mitään. –Lupaan.
Jackie?
–Mikset voi kertoa olevasi hoitaja? –En vain voi.
–Valehtelu on väärin. –Se on vain pieni valkoinen valhe.
–Äiti sanoi, ettei sellaisia ole. –Joulupukki ei anna sinulle lahjoja.
Joulupukki ymmärtää toki. Haluatteko jäätelöä?
Hippa!
Ally! Räpsäytit silmiäsi! Tanssitaan!
Ally! Tule!
Mikä hätänä? Jokin vaivaa sinua.
–Onko se Justin? –Ei.
Justinilla ja äidillänne on tärkeä kokous, ja haluan sen onnistuvan.
–Auta heitä. –Kunpa voisin.
Olemme puhuneet tarpeeksi minusta. Lue meille tarina, Jonas.
–"Oli jouluaaton ilta..." –Äiti luki meille tätä tarinaa.
Isä antoi meille suklaata.
–Mitä sinä sanoit? –Isä antoi meille suklaata.
Äiti luki meille tätä tarinaa.
Minun äitini teki aivan samoin.
Lue uudelleen.
"Oli jouluaaton ilta, ja talossa oli hiljaista, edes hiiriä ei kuulunut."
"Joulusukat roikkuivat takalla, josta Joulupukki olisi tulossa."
"Lapset makasivat hiljaa ja odottivat karkkien virtaa."
Te olette neroja! Kiitos!
–Haloo? –Minulla on kerrottavaa, Justin.
Nähdään asunnollasi kymmenen minuutin kuluttua.
Hei. Anteeksi.
Keksin idean, joka pelastaa Donnerin.
–On aika myöhäistä. –Sanoit, että antaisit auttaa.
–Okei. Mikä ideasi on? –Yksi sana: joulu.
–Eikö se ole aika päivänselvää? –Donner ei myy pelkästään suklaata.
He myyvät muistoja lapsuuden joulusta.
Kaikki muistelevat aina joulun tuomaa taikaa.
Odotusta, iloa ja rakkautta.
Danny Donner–suklaat palauttavat ne muistot pala palalta.
Aika hyvä idea.
Mitä sanoit ensin...?
Tämä on uskomatonta.
Ei jälkeäkään.
Justin? Missä olet ollut? Olen yrittänyt soittaa.
Keksin täydellisen idean, jota olen työstänyt koko yön.
–Olemme työstäneet sitä päiviä. –Tällä voitamme. Luota minuun.
–3,5 minuuttia myöhässä. –Anteeksi, ruuhkaa oli paljon.
Tässä kaupungissa 8 kilometrin matka kestää 45 minuuttia.
Näin kerran elefantin menevän Johannesburgin rajoilta keskustaan–
–nopeammin kuin lyhyen automatkan ajo täällä. Vihaan tätä kaupunkia.
Mutta kertokaa, miten te autatte yhtiötäni myymään enemmän suklaata.
–Danny Donner ei myy suklaata. –Tämä kokous on ohi.
Danny Donner myy lapsuuden joulumuistoja.
Kaikki muistavat joulun tuoman taian.
Odotuksen, rakkauden ja ilon.
Danny Donner –suklailla muistot palautuvat aina mieleen.
Yhdistämme sen ajattomaan runoon.
Runoon?
Tykkään runoista. Olen kuulolla. Jatka vain.
Ihmiset pääsevät kokemaan lapsuuden joulutaian,–
–ja he haluavat jakaa kokemuksen omien lastensa kanssa.
Mielenkiintoista, mutta miten toteutamme sen?
Luovuudella.
Oli jouluaaton ilta, ja talossa oli hiljaista, edes hiiriä ei kuulunut.
Joulusukat roikkuivat takalla, jossa ne odottivat Danny Donner –suklaata.
Lapset makasivat hiljaa–
ja odottivat Danny Donner –suklaan virtaa.
–Siinä se? –Siinä se.
Tykkään siitä.
Toimii loistavasti jouluksi. Alkakaa miettiä ideoita ystävänpäiväksi.
Palkkaan teidät.
–Herranen aika! –Tein työni hyvin.
Tosi hyvin. Olisit saanut potkut jos et olisi. Sen voin luvata.
En voi uskoa, että se onnistui minun ideallani.
Eikö tarkoituksena ollut pelastaa kaikkien työt Donnerilla?
–Mutten uskonut sen toimivan. –Olisit iloinen.
Tämän tehtyäsi olet osoittanut olevasi työhön sopiva.
–Mutta olen vieläkin lastenhoitaja. –Teitkö tämän oman itsesi vuoksi?
En. Ehkä. En tiedä.
Sitä on parasta miettiä.
Olen miettinyt.
Haluan viedä sinut joulujuhliin.
Entä Samanthan sääntö työ– ja yksityiselämän sekoittamisesta?
Pelastin juuri hänen yhtiönsä, sitä paitsi miten työ on yksityistä?
Tunnethan Samanthan ja hänen säännöt.
Etkö halua tulla mukaani? Haen sinut sitten klo 20.
Minulla on tapaaminen sitä ennen. Tavataan paikan päällä.
Menen hakemaan syötävää ja limua. Haluatko sinä jotakin?
Oletko sekaisin? Eikö sinun ollut tarkoitus viedä lapset juhlaan?
–Salakuuntelitko meitä? –Vähän.
Olen Justinin konsultti ja deitti sekä Samanthan lastenhoitaja.
Jos Justin saa tietää sinun valehdelleen, suhteenne päättyy.
Jos Samantha tietää mitä olen tehnyt salaa, miten sitten käy?
–En suosittele sinua enää. –Lähde pois. Hän on tulossa.
Operaatio Salanimi on käynnissä. Menen sisään.
Odottakaa baarissa. Jos emme palaa keskiyönä, polttakaa joulusukkani.
–Muistakaa pitää äitiä silmällä. –Onnea matkaan, neiti Leeds.
Se päättyi siihen, kun nyljin sarvikuonon.
Loputonta.
Hän oli täysin ilmeetön, kunnes hän sanoi meidän saaneen työn.
Katsokaahan, ketkä tulivat! Hei prinsessani ja prinssini.
–Tässä on Jeff ja Peter. –Terve.
Jonas ja Jackie. Menkää syömään. Tuolla on vihanneslautanen.
Parsakaalia, porkkanoita ja selleriä.
Ally, tässä on Jeff. Ally on lastenhoitajani.
–Mukava tavata. –Tässä on Peter.
–Onko Justin täällä? –Ei, hän on muodikkaasti myöhässä.
–Siellä hän on. –Justin.
–Minun on mentävä vessaan. –Odota. Tässä on Justin Larose.
–Ally Leeds. –Mukava tavata.
Ilo on minun.
Joudun lähtemään hetkeksi.
–Kaikki hyvin? –Ei, minun on kerrottava jotakin.
–En ole... –Hoidit Donner–jutun hienosti.
–Tunnetteko te Ally Leedsin? –Joo, hän on Samanthan...
Jeff ja Peter tilinpidosta. Kuinka asiat sujuvat siellä?
Minun on mentävä hetkeksi.
Hän ei yleensä käyttäydy mielisairaalla tavalla.
Naiset ja herrat. Haluan viedä teidät menneisyyteen,–
–jolloin Danny Donner oli vielä pikkupoika.
Pikkupoika joka tykkäsi suklaasta, varsinkin jouluisin.
Niihin aikoihin Danny Donnerilla oli suuri unelma.
Halusin olla maailman suurin suklaanvalmistaja.
Minusta tehdään pilkkaa.
Jotkut sanovat unelmoijien kävelevän pää pilvissä.
Minun mielestäni on parempi kävellä pää pilvissä unelmoiden–
–kuin jalat maassa uneksien.
Haluan esitellä herrasmiehen, kenen esitys–
–vei minut takaisin nuoruuteeni.
Justin Larose, tule sanomaan muutama sana.
Kiitos. Tämä oli odottamatonta.
Olen koko työaikani ajan täällä etsinyt dynaamisia esityksiä.
Niin kuin kaikki olemme. Meillä on ollut selkä seinää vasten.
Minulla oli suoraan sanottuna vaikeuksia keksiä ideaa Donnerille.
Sitten jotakin tapahtui.
Tapasin kauniin tytön, joka sydämeni voittamisen lisäksi–
–kertoi loistoidean, joka inspiroi ideaani.
Hän ansaitsee kiitoksen.
Konsultti, joka on työskennellyt New Yorkin toimistossa pitkään.
Ally Leeds!
Missä sinä olet, Ally?
En tiedä, minne hän meni. Hyvää joulua, hanukkaa ja juhlikaa.
–Ally? Minne sinä olet menossa? –Vien lapset kotiin.
–Onko kaikki hyvin? –On...
Hei, Samantha.
Te olette siis tapailleet toisianne?
Kyllä,, Samantha. Olen pahoillani...
Vaikka minä en halua sekoittaa työ– ja yksityiselämää, se ei estä sinua.
Ei voi tietää, minne Amorin nuoli osuu.
Mutta sinun kannattaisi tietää, ettei Leeds ole ollut täällä konsulttina.
–Mitä tarkoitat? –Kerro sinä.
Minä...
Olen hänen lastenhoitajansa.
Mitä? Oletko tosissasi?
Jonas ja Jackie, mennään takaisin juhliin.
Neiti Leeds, sinun ei tarvitse tulla töihin huomenna. Saat potkut.
–Oletko valehdellut minulle? –Halusin kyllä kertoa, mutta...
Neiti Leeds, tiedän miltä se tuntuu.
Älä anna hänen päästä karkuun.
Justin! Odota!
–Oletko kunnossa? –Sinulla on jotain leuassasi.
Minun on lähdettävä.
–Tämän on oltava onnenpäiväni. –Vadelmajäätelömies.
–Sano vain Justin Larose. –Ally Leeds, sano vain Ally Leeds.
En ole tavannut ketään kaltaistasi. Olet täydellinen.
–Oletko hereillä? –Joo.
Kaipaan neiti Leedsiä. Hän oli paras lastenhoitaja koskaan.
En tiedä, miksi äiti antoi hänelle potkut. Hän auttoi kaikkia.
Niin ei olisi saanut tehdä jouluna.
Aamupalalle!
–Räiskäleitä? –Ne olivat suosikkiruokaanne.
–Eivätkö ne ole epäterveellisiä? –Tule sisään, ovi on auki!
Huomenta. Kaikki ihmettelivät, mikset tullut tänään toimistolle.
–Asiat muuttuvat täällä. –Tarvitsen silti allekirjoituksesi.
Kerronko kaikille, ettet tule tänään töihin?
–Puhutaan siitä lisää joulujuhlassa. –Onko meillä juhlat?
Mietin, ettei joulussa ole tunnetta, jos emme juhli niin kuin aina ennen.
–Tuleeko isä? –Niin, tuleeko hän?
En ole varma.
–Näytät kamalalta. –Oloni on ihan hyvä.
Söisit räiskäleitä.
Tarjosiko äitinne minulle räiskäleitä?
–Tuletko joulujuhliin? –Todellakin.
–Tuletko jonkun kanssa? –Neiti Leedsin?
–En usko. –Häntä olisi kiva nähdä.
Nähdään myöhemmin. Hei, Samantha.
Melkein unohdin.
Jälkiruokaa.
–Aamupala on vielä kesken. –Tänään kaikki tehdään päinvastoin.
Aiot vain lentää takaisin Ohioon?
Laitoin talon myyntiin. Minulla ei ole työttömänä varaa asuntolainaan.
Et luovuta koskaan.
Tapasin viimein sopivan kundin, ja nyt hän vihaa minua.
Ei olisi pitänyt valehdella Justinille. Pilasin kaiken.
Menen kotiin.
Haloo? Onko kaikki hyvin, Jackie?
Joo, mutta äiti halusi kertoa sinulle tärkeän viestin.
Hän haluaa sinut joulujuhlaan tänään.
En tiedä, olen lähdössä kaupungista.
Etkö voisi? Hän haluaisi sinut sinne kovasti.
–Teen parhaani. –Nähdään siellä.
Oletko tullut hulluksi? Voisit tehdä melkein mitä tahansa.
–En minä voi sinne mennä. –Sinä pelkäät.
–Älä ole hölmö. –Miten se saarnaamasi sanonta meni?
Pelkäämisessä ei ole vikaa, jos urheus voittaa pelon.
Samantha haluaa varmasti sopia asioita. Sinun on mentävä.
En voi kohdata heitä. Se olisi nöyryyttävää.
–Justin tulee sinne. –Siksi en voikaan mennä.
Kaikki tekevät virheitä. Pyydä vain anteeksi.
Jos tarkoitat sitä, hän antaa anteeksi.
–En pysty siihen. –Selvä.
Hyvää joulua.
Kauneuspäivä minun piikkiin.
–Sinua tulee ikävä, Tina. –Pukeudu lämpimästi. Siellä on kylmä.
–Tarvitsetko apua? –Joo.
Voi herranen aika, talossa on tonttuja.
Te olette kaikki niin komeita.
–Onpa teitä mukava tavata viimein. –Kotisi on todella kaunis.
–Muistatteko Annan? –Hei, kulta. Kuinka voit?
Anteeksi. Sinä tarvitset keksejä. Antakaa heille keksejä.
–Hei. Hyvää joulua. –Hyvää joulua, Justin.
Onko tämä mielikuvitusta, vai oletko tosiaan joulutuulella?
–Mielikuvitusta. –Niin luulinkin.
Kiitos, että tulit.
En sano tätä usein, mutta olen sinusta ylpeä.
Mukava kuulla, varsinkin sinun suustasi.
Kiitos, että tulit tänne. Oletko tavannut Edelsteinit?
Hei, Bob. Kuinka voit?
–Tässä on työkaverini. –Hyvää joulua.
–Nämä koristeet ovat hienoja. –Hienoa. Onko hän hyvä naapuri?
Hei, Samantha.
Ally... Mitä sinä täällä teet?
Sinä kutsuit minut.
Jackie... Tässä on tapahtunut väärinkäsitys.
Ennen kuin lähden, haluan sanoa anteeksi.
Kuule, Ally...
Rikoit kotini ja työpaikkani sääntöjä.
Lopuksi valehtelit siitä.
Pelastit kuitenkin yhtiöni.
Kiitos.
Arvostan tuota.
Nyt on joulu. Tule sisään.
Hyvää joulua.
Justin, en voi kuvailla sanoin,–
kuinka pahoillani olen sinun pettämisestä.
Se lähti pienestä valkoisesta valheesta ja se lähti käsistä.
Olen oppinut, ettei pieniä valkoisia valheita ole olemassa.
–Luulitko, että välitän ammatistasi? –Joo.
Olet tärkeä johtaja. Luulin, että halusit enemmän.
Halusin vain sinut, ammatistasi riippumatta.
Maksoin koulunkäyntini vahtimalla veljentyttäreni lapsia.
–Etkä vahtinut. –Niin, valehtelin. Nyt olemme sujut.
Voisimmeko aloittaa alusta?
–Olen Ally Leeds, työtön. –Justin Larose. Mukava tavata.
Katsokaa, missä seisotte!
Kukahan sen laittoi siihen.
Isä!
Hei, rakkaat!
Minulla oli teitä ikävä!
En uskonut, että tulisit.
Joku lähetti sähköpostia, ettet kestä joulua ilman minua.
–Minkä sähköpostin? –Tiedätkö, mitä opin matkallani?
Että perhe on kaikkia yrityksiä ja muuta tärkeämpi.
Olemme niin iloisia, että tulit takaisin.
Tiedättekö mitä? Joulupukki varmaan jätti tämän ulos.
Katsokaa tätä.
Sinä olet varmaan Ally Leeds. Hyvää joulua.
–Hyvää joulua, herra Ryland. –Kutsu minua Carliksi.
Onnittelut Donnerista. Olet sankari New Yorkin toimistolla.
Kiitos.
–Järjestitkö juhlat? –Tämä ei muuten tuntunut joululta.
Mikä sen nimi on?
Tein päätöksen, josta haluan puhua teille.
Otan vuoden vapaata viettääkseni aikaa perheeni kanssa.
Ally, sait minut tajuamaan, millainen äiti olin.
Ja sait minut tajuamaan, millainen äiti haluan olla.
–Kiitos. –Ole hyvä.
En tykkää jättää työpaikkaa vapaaksi.
Olin väärässä, etteikö sinussa olisi johtaja–ainesta.
–Justin saa minun paikkani... –Niinkö?
–...tarvitsen jonkun hänen paikalleen.
Olisi kunnia, jos hyväksyisit sen paikan.
Puhuin siitä Donnerille, ja hän sanoi sen olevan loistoidea.
–Entä sääntösi...? –Joitain sääntöjä on rikottava.
Kiitos, otan tarjouksen vastaan.
Lähtekää vain. Hyvää joulua.
Hyvää Joulua Sinullekin joka nyt katsoit tämän leffan :)